Team Wild Animals Only Released On: Www.HoundDawgs.org.
BASERAD PÅ STEPHEN KINGS DIMMAN.
- Lugn, det är jag! - Var är de?
- De är borta, Följ efter mig. Kom. - Okej.
Kom igen!
Kom igen. Följ efter mig.
Hitåt!
- Gud! - Skynda dig. Vi måste in!
Var är han?
- Vem då? - Adrian!
- Grabben jag var med. - Han var med dina vänner.
Alla trodde att du var död. Tur för dig att jag valde att stanna.
Jag måste gå.
- Jag måste gå nu. - Du kommer inte långt.
- Du har en enorm bula i huvudet. - Du...
Du förstår inte. Grabben är ett monster.
Han...
Han våldtog min dotter. Jag måste få tag på dem.
- Vi skulle ha kollat. - Så att vi alla hade dött?
- Jag sa ju till dig. Det var för sent. - Varför gjorde han det?
Din pappa?
När jag var 11 år...
var det ett svin som misshandlade mig.
Han sa att bögar inte fick vistas på skolans mark.
Morsan blev förtvivlad.
Hon körde hem till grabben och tvingade honom att be mig om ursäkt.
När vi kom hem började det roliga.
Pappa kallade mig mes.
Om jag fått stryk så måste det ha funnits en anledning.
Sen slog han oss gula och blå.
Det var sån han var...
Han försökte avsluta det han påbörjat.
Det är en halv energikaka och lite vatten.
- Vad är poängen? - Ursäkta?
Att ge mig mat?
- Varför låter du mig inte bara dö? - Jag är ingen sociopat som du.
Döda mig eller släpp mig.
- Jag visste inte att du bestämde. - Snälla...
Släpp mig bara.
- Jag lämnar henne ifred. - Jag kan inte lita på dig.
- Jag bryr mig om henne. - Håll käften.
Jag rörde henne inte den kvällen.
Du envisas med att säga det.
Du är precis som din pappa. Du skyller dina misslyckanden på andra.
Ännu en sak du har fel om.
Han tror också att jag våldtog henne.
Årets jävla pappa.
Du får inget medlidande av mig.
Tänk att jag skulle känna mig trygg i ett avlopp.
Vad skönt att du uppskattar det.
Är du säker på att du hittar?
Den här ledningen går till gallerian. Jag har tvingats ner här några gånger.
Det var en snubbe som hade rånat en av butikerna.
Han stal en massa pengar och annat.
Vi kollade på videoupptagningen, men han var inte kvar i gallerian.
Till slut hittade vi en avloppstrumma.
Vi antog att han flytt den vägen och följde efter honom.
Fick ni tag på honom?
Vi hörde honom skrika.
Pundik och jag hann ikapp och frågade vad som hade hänt.
Han hade sett en massa råttor. Han var livrädd för dem.
De är otroliga överlevare.
Även under de värsta omständigheter.
Ja, och de bär på de värsta sjukdomarna. Kan vi fortsätta?
Människor bär också på sjukdomar. Så är livets kretslopp.
Vet du vad? Jag vill inte prata om råttor längre.
- Ska vi verkligen göra det här? - Vi ska inte ifrågasätta vår väg.
Vi är bara överlevare. Precis som råttorna.
- Vi har ett problem. - Vad är det?
Shelley är död.
Va?
- Vad hände? - Gus hittade henne ihjälslagen.
Vet han vem som gjorde det?
Jag hörde att de nämnde Alex. De skyller på henne.
De kommer att jaga henne.
- Var är hon? - Hon letar efter Jay.
Jag hittar henne, sen måste vi åka.
Hur ska vi komma nån vart utan bil?
Hitta en karta. Vi tar oss till närmaste offentliga byggnad.
Det kommer att bli kaotiskt.
- Jag är medveten om det. - Hur gör vi med Alex?
Förutom att hålla oss gömda här?
- Vad säger de? - De säger att vi måste hitta Alex.
De vill hänga henne eftersom hon är ond.
- Det är väl lite långsökt? - Du såg väl henne döda kvinnan?
- Ja. - Det låter ondskefullt.
Vad vill du göra åt saken?
- Vi kan inte ha en mördare ibland oss. - Precis.
- Vi skickar ut henne i dimman. - Och hur gör vi med Eve?
Jag vet inte än.
Hej. Är du hungrig?
Nej, tack.
- Varför stannade du? - Jag såg en tv-antenn på taket.
Jag tänkte förstärka min radiosignal med den.
Sen hittade jag dig.
Det är jag glad för.
Hur länge har jag sovit?
Inte länge. Jag försökte väcka dig ett par gånger.
Det är inte bra att somna när man har fått en hjärnskakning.
Du behövde väl sova.
Jag såg det inte.
Det han hade inom sig.
Det är tre kilometer till gallerian.
- Vi kan ta oss dit. - Hur?
Springa från hus till hus. Vi tar fyra, fem hus åt gången.
- Vi bryter oss in och väntar. - Det tar en evighet.
Det får ta den tid det tar.
Mår du bra?
- Hur vill du gå till väga? - Vi undviker folket inomhus.
Vi vill inte ha med dem att göra.
Jag hittar dem så kan ni proviantera.
Du borde inte gå ensam. Du är bara barnet.
Ledsen att behöva påminna er, men ni är förrymda fångar.
- Om de tar mig så har jag en ursäkt. - Vadå?
Mina föräldrar är döda. Vart skulle jag ta vägen?
Ska du dyrka upp låset eller ska jag?
Jag fixar det.
BRANDDÖRR BLOCKERA EJ
Är du säker?
Ja.
Jag hatar det här stället.
Nu handlar vi.
- Klar? - Ja. Jag ska bara ta några saker.
Var alltid redo för det värsta.
Kom igen, kom igen!
Gå, gå, gå!
Kanske tre hus åt gången är mer lämpligt för vår nuvarande form.
Allt gick så fort.
Min pappa...
gav sig på mig.
Kevin...
ställde sig emellan.
Jag ville se hur de mådde.
Vi borde inte ens ha varit där. Jag är så ledsen.
Det enda jag ville göra efteråt var att hitta er.
För att försäkra mig om att ni mådde bra.
För att... Vi är en familj.
Hallå?
Alex! Vi måste gå.
- Va? Vart då? - De anklagar dig för Shelleys död.
Är Shelley död? Varför tror de det?
- De vill skylla på nån. - Vad ska vi göra?
Vi måste gömma oss tills vi hittat en väg härifrån.
Du kan inte visa dig öppet.
Trevor!
Hjälp!
Hjälp! Ursula.
Det är okej. Vi hämtar dig.
Vi måste ner.
Vi kan inte bära honom.
- Kom igen. Vi måste ta honom. - Jag tror att Trevors resa slutar här.
Tänker du lämna honom?
- Efter allt vi har gjort för dig? - Hjälp mig.
Snälla, Connor. Hjälp oss.
Hjälp!
Ursula!
Lyssna nu.
Jag klättrar ner själv. Jag hjälper honom upp.
- Vi kan inte bära honom hela vägen. - Då skaffar vi hjälp.
När en gasell skadas fortsätter hjorden
annars kan ett rovdjur ta dem.
Min man är inget djur.
Du misstar dig.
Ser du inte det? Han ingår i kretsloppet.
- Snälla, Connor. - Vi måste fortsätta.
Din galning! Du kan inte göra så mot honom!
- Så, så! Nu räcker det! - Hon är galen.
Vi har trott på henne och nu tänker hon lämna honom?
Connor!
- Det är okej, Ursula. - Hjälp mig.
Såja, såja.
Vi ska inte lämna nån bakom.
- Okej. - Såja.
Du borde vara med din man.
Okej.
Nej, gör det inte.
Nej, nej!
Jag visste det!
- Snälla, lämna oss inte! - Lämna oss inte!
Connor!
- Jag fattar inte. - Jag har letat efter er i dagar.
- Mår ni bra? - Vi mår bra.
Hur kunde du ta dig hit?
Jag...
Adrian? Vad hände?
Jag var med Kevin.
Träffade du pappa? Är han här? Var är han?
Han är död.
Nej, nej...
Nej, han kan inte vara död.
Nej, nej.
Jag försökte rädda honom, men det gick inte.
Hur?
Min pappa...
Han försökte döda mig.
Jag förstår inte? Varför?
Han hatade mig.
Du vet hur mycket han hatade mig.
Och mamma var död.
Det fanns ingen som kunde stoppa honom.
Kevin...
hamnade i vägen.
Han skulle ha stannat i bilen.
Jag är ledsen.
Det är okej.
Det är okej. Jag ska skydda dig.
Där inne.
- Se efter där. - De kommer.
Vi måste gå. Jag är ledsen, älskling. Vi måste gå.
Det finns inget här.
Du ser inte kry ut.
Men jag har en vinnande personlighet.
Vila lite.
Gör det.
Vad ska vi ta oss till?
Vi tar oss härifrån.
- Och sen? - Och sen kör vi iväg.
Vart?
Vi hittar nåt.
Lek en lek med mig.
Vilken då?
Blunda.
Du är i gallerian, men allt är normalt.
Mia...
- Allt är normalt. - Okej.
Vi känner inte varandra och jag går fram till dig.
Du är snygg.
Jag ser självklart bättre ut,
men du är snygg.
Jag går fram till dig och...
tar din hand.
Jag frågar vad du helst vill ha här i världen.
Vad svarar du då?
- Jag vill veta vem jag är. - Jag säger att du aldrig får reda på det.
Sen viskar jag...
att jag precis lämnat min pojkvän.
Jag tog hans pengar.
Men få inga skuldkänslor. Han var...
en knarklangare. En ond typ.
Okej. Jag har inga skuldkänslor.
Och sen frågar jag om du vill fly med mig.
- Vad svarar du? - Ja.
Jag frågar dig vart.
Vi åker till...
Iowa. Skratta inte.
Jag vill leva under bar himmel.
Jag vet inte varför, men det är vad jag vill göra.
Jag vill kunna se så långt ögat når.
Vi skaffar ett hus. Inget anmärkningsvärt.
Jag vill bara blicka ut över horisonten.
Jag vill sitta där med dig...
och titta mot horisonten.
Mia?
Om det här slutar vill du åka med mig då?
Jag vill inte fly längre.
Jag behöver en plats att åka till.
Jag följer med dig.
Jag är så trött på att fly.
Jag orkar inte längre. Jag är så trött.
Så trött.
Det är okej.
- Du måste vila. - Jag mår bra.
Nej, du har precis avgiftat dig.
Du behöver vila.
Det finns en soffa på chefens kontor.
Sov lite så letar jag rätt på mat.
Dörren kan låsas inifrån. Du är trygg där.
- Och du? - Jag har en pistol.
Jag klarar mig.
Har du sett Alex? Eve?
- Nån? - Det här är lönlöst.
- Tror du att de har åkt? - Nej, allt det här är lönlöst.
Varför skulle Alex döda Shelley?
Gus sa att han såg henne.
Jag vet vad han sa.
Det är lugnt. Sov lite.
- Vart ska du gå? - Jag ska hämta några saker.
Vad gör ni här?
Jag trodde att det var tomt.
Jag fastnade här när allt brakade loss.
Jag skadade benet och letade efter proviant.
- Mår ni bra? Behöver ni hjälp? - Jag klarar mig.
Tack.
Jag heter Wes.
Jonah.
Reser ni ensam?
Ja.
Då så...
Jag önskar er lycka till.
Jösses.
- De tillhör Arrowhead. - Det kan finnas fler.
Lägg ner radion. Nu.
- Var det vad hon var ute efter? - Det vet du. Du känner det.
Du gjorde vad situationen krävde, precis som du alltid gör.
Hon glömmer inte din uppoffring.
- Jag ville göra henne till viljes. - Det gjorde du, Connor.
Du är hennes duktige pojke. Hennes älskade son. Du gör henne lycklig.
Döden bär upp livet.
Du ger livet en chans.
Rör honom.
Känner du hans kärlek?
Genom honom visar Moder Jord sin kärlek.
Jag känner din kärlek.
Är du med dem?
Nej.
Vi försöker hitta min familj. Lägg ner vapnet.
- Hur vet jag att du talar sanning? - Det vet du inte, men det gör jag.
Så antingen skjuter du mig eller så lägger du ner vapnet.
Vad har hänt här?
Jag såg vad de höll på med, vad de har gjort.
- Vad menar du? - Armén.
De var överallt. Allt brann.
Jag vet inte vad som är verkligt längre.
- Är det nån mer här? - Hurså?
Lugn! Jag ville bara försäkra mig om att alla är i säkerhet.
Min fru... Hon kom aldrig tillbaka från affären.
Nej!
- Låt oss gå. - Ni kommer att leda dem till mig.
Jag tänker inte säga nåt. Jag skiter fullständigt i dig.
Förstår du?
Äntligen fick jag göra så.
Vi måste ta allt vi hittar.
Vapen, ammunition, radio. Allt användbart.
Jag hittade nåt användbart. Det är ett armékort. Det kan funka.
Tråkigt med din fru.
De kommer att döda oss allihop.
Jag berättar inte att du är här.
Det vet jag att du inte gör.
Åh, nej. Nej, nej...
Nej. Nej.
Vart tog du vägen?
Tjenare, ponken.
Du lämnade mig.
Du lämnade mig, ponken.
Vill du veta hur djävulen verkligen ser ut?
Den onde är på väg.
Han vill träffa dig.
Han är här.
Jag ser dig.
- Vad fan hände med dig? - Kör bara. Kör.
Utgången kanske tar oss till parkeringen.
Om vi hittar en bil är den säkrare än att vara här även om den inte fungerar.
Mina vänner har en bil. Den fungerar.
- Vilka vänner? - Vi träffade dem på polisstationen.
- Litar du på dem? - De hade inte behövt ta med mig hit.
Okej.
Okej. Kom igen.
Där borta!
Stanna, Eve!
Längre ner!
Kyle!
- Mamma! - Fortsätt.
Spring!
Kom igen!
God morgon.
Vad gör vi nu?
- Sluta, Eve. - Alex gjorde inget. Det vet du.
Jag såg henne.
Dödade du henne? Är det därför du ljuger?
Gick det bra?
- Vem är det? - Vem är du?
- Lås in dem. - Dödade du Jay också?
Va? Nej! Jag har inte dödat nån!
- Är Jay...? Är han död? - Ingen har sett honom på flera dagar.
- Inte jag heller. - Säg sanningen, Alex!
Jag letade efter honom när det här började.
- Det var ju lämpligt! - Låt henne vara.
Hon vet inte var han är.
Men det gör jag.
Rör på er!
Alex.
Jay!
Mår du bra?
Varför?
Är du redo för hennes omfamning?
Det är jag.
Vad var det där?
En påminnelse.
Jag stannar här.
Om det är lugnt.
Håll uppsikt.
BRANDDÖRR BLOCKERA EJ
Vet ni hur länge vi har letat efter er?
Det var långt innan allt det här började.
Jag har varit med alla dessa civila och försökt överleva,
och så står ni plötsligt i min väg.
Vet ni...?
Vet ni verkligen inte vem jag är?
Nej.
Nej, det gör jag inte.
Kapten blir inte glad när han hör det.
Känner du mig?
Det är klart att jag gör.
Jag är glad att ni är i säkerhet, sir.
Undertexter: Angel Hammer